NOGOMET
Azijski milijoni, da se igrata Evropa in Južna Amerika
Aziji ni dovolj, da le financira klubski in reprezentančni nogomet, rada bi bila konkurenčna tudi na travi.
![Fotografija: Kitajci vlagajo milijone, da ulovijo konkurenco. FOTO: Reuters](/media/images/20201219/123226.width-932.jpg)
Odpri galerijo
Kitajci vlagajo milijone, da ulovijo konkurenco. FOTO: Reuters
Še teden svetovnega prvenstva je pred nami. Oktet bo obračunal med sabo za naslov najboljšega na planetu: spopadlo se bo šest evropskih reprezentanc, čast preostanka sveta pa rešujeta Brazilija in Urugvaj. Azijcev ni, so pa bili sila blizu. Japonci so padli moško, 2:3 v sodnikovem podaljšku. Kje je Azija, kam gre nogomet, sprašujemo stroko. »Verjel sem, da Japoncem lahko uspe. Ampak – Azija na tem svetovnem prvenstvu ni razočarala!« Azijcem v bran odločno stopi 57-letni Marijan Pušnik, ki je v sezoni 2013/14 vodil Avispo Fukuoka. »Pa ne le Japonska, izjemen napredek doživlja Iran, ki dela velike nogometne korake naprej,« nadaljuje Pušnik, ki mu niti iranska scena ni tuja – govori kot poznavalec, ki je tam deloval v klubih Damash in Pasargad Teheran.
![Marijan Pušnik pozna razmere v Aziji. FOTO: Aleš Černivec](/media/images/20201219/123227.width-660.jpg)
»To so (nogometno) veliki narodi. Japonska ima po milijon nogometašev in nogometašic, izvrstno delajo po srednjih šolah in akademijah ter na univerzah. Ne smemo pozabiti profesionalnih klubov in organiziranih nogometnih šol,« nadaljuje Pušnik, ki spomni, da na valu nogometnega azijskega booma jezdijo tudi Vietnam, Indonezija, Indija in Kitajska. »Vedno znova se podcenjuje Irak. Najbolj odločni so na Kitajskem, kjer bo postal nogomet kar po diktatu države številka ena,« meni Pušnik. Vsem nogometnim strokovnjakom je jasno, da bo to proces, ki bo trajal. »Vmes se bo zamenjalo precej trenerjev in igralcev. To je tako, ko se želi čez noč do rezultata in ko želiš preskočiti stopnice, ki jih ne bi smel,« ugotavlja Pušnik, ki pa je prepričan, da je Azija na pravi poti, da se še približa Evropi in Južni Ameriki. Koroški strokovnjak, ki zdaj vodi velenjski Rudar, opozarja tudi na vzgojo in mentaliteto. »Ne pozabimo pa, da imata tako Evropa kot Južna Amerika precej močnejša ligaška prvenstva,« dodaja Dušan Kosič, trener NK Celje.
»Poglejte npr. Gakuja Šibasakija. Spomnim se ga še, ko je igral na Japonskem. Že takrat je bil hiter, v Španiji pa je dobil nujno taktično znanje. Danes je vrhunski igralec, pravi užitek ga je gledati,« Pušnik opozori na evropski pridih Japonske. Od 23 igralcev, ki so potovali na svetovno prvenstvo, jih je v minuli sezoni kar 15 igralo na stari celini, od tega kar sedem v nemški zvezni ligi. Japoncem je jasno, da brez pomoči ne bo šlo – ne nazadnje od leta 1992 prisegajo na tujo moč na položaju selektorja. Tam so si delovno knjižico izmenjali Nizozemec Hans Ooft (1992–1993), Brazilca Falcao (1994) in Zico (2002–2006), Francoz Philippe Troussier (1998–2002), iz BiH Ivica Osim (2006–2007) in Vahid Halihodžić (2015–2018) ter Italijan Alberto Zaccheroni (2010–2014) in Mehičan Javier Aguirre (2014–2015). »Japonci imajo težave tudi z vratarji. Razlog? Selekcija. Zdaj jim je jasno, da bo treba selekcionirati višje fante. Hitrost in agresivnost nista sporni,« doda strokovni detajl.
![Japonska reprezentanca je v izdihljajih osmine finala priznala premoč Belgiji. FOTO: Reuters](/media/images/20201219/123224.width-660.jpg)
Azija je svetovno prvenstvo gostila enkrat – leta 2002 sta ga družno organizirali Južna Koreja in Japonska, čez štiri leta je na vrsti Katar. Pred šestnajstimi leti so Korejci poskrbeli za pravo revolucijo – v malem finalu so s 3:2 priznali premoč Turčiji in kot sploh prva azijska selekcija prišli v polfinale! Kaj takega od Katarja ne gre pričakovati. »V Katarju gre samo za posel, čeprav zadnja leta zelo dobro in načrtno delajo. A imajo zahtevne razmere za trening, že klima ni primerna, dvakrat na dan pa ni mogoče trenirati. Zato je iluzorno pričakovati odmeven rezultat,« sklene Pušnik.
![Marijan Pušnik pozna razmere v Aziji. FOTO: Aleš Černivec](/media/images/20201219/123227.width-660.jpg)
Marijan Pušnik pozna razmere v Aziji. FOTO: Aleš Černivec
Najbolj odločna Kitajska
»To so (nogometno) veliki narodi. Japonska ima po milijon nogometašev in nogometašic, izvrstno delajo po srednjih šolah in akademijah ter na univerzah. Ne smemo pozabiti profesionalnih klubov in organiziranih nogometnih šol,« nadaljuje Pušnik, ki spomni, da na valu nogometnega azijskega booma jezdijo tudi Vietnam, Indonezija, Indija in Kitajska. »Vedno znova se podcenjuje Irak. Najbolj odločni so na Kitajskem, kjer bo postal nogomet kar po diktatu države številka ena,« meni Pušnik. Vsem nogometnim strokovnjakom je jasno, da bo to proces, ki bo trajal. »Vmes se bo zamenjalo precej trenerjev in igralcev. To je tako, ko se želi čez noč do rezultata in ko želiš preskočiti stopnice, ki jih ne bi smel,« ugotavlja Pušnik, ki pa je prepričan, da je Azija na pravi poti, da se še približa Evropi in Južni Ameriki. Koroški strokovnjak, ki zdaj vodi velenjski Rudar, opozarja tudi na vzgojo in mentaliteto. »Ne pozabimo pa, da imata tako Evropa kot Južna Amerika precej močnejša ligaška prvenstva,« dodaja Dušan Kosič, trener NK Celje.
Brez Evrope ne gre
»Poglejte npr. Gakuja Šibasakija. Spomnim se ga še, ko je igral na Japonskem. Že takrat je bil hiter, v Španiji pa je dobil nujno taktično znanje. Danes je vrhunski igralec, pravi užitek ga je gledati,« Pušnik opozori na evropski pridih Japonske. Od 23 igralcev, ki so potovali na svetovno prvenstvo, jih je v minuli sezoni kar 15 igralo na stari celini, od tega kar sedem v nemški zvezni ligi. Japoncem je jasno, da brez pomoči ne bo šlo – ne nazadnje od leta 1992 prisegajo na tujo moč na položaju selektorja. Tam so si delovno knjižico izmenjali Nizozemec Hans Ooft (1992–1993), Brazilca Falcao (1994) in Zico (2002–2006), Francoz Philippe Troussier (1998–2002), iz BiH Ivica Osim (2006–2007) in Vahid Halihodžić (2015–2018) ter Italijan Alberto Zaccheroni (2010–2014) in Mehičan Javier Aguirre (2014–2015). »Japonci imajo težave tudi z vratarji. Razlog? Selekcija. Zdaj jim je jasno, da bo treba selekcionirati višje fante. Hitrost in agresivnost nista sporni,« doda strokovni detajl.
![Japonska reprezentanca je v izdihljajih osmine finala priznala premoč Belgiji. FOTO: Reuters](/media/images/20201219/123224.width-660.jpg)
Japonska reprezentanca je v izdihljajih osmine finala priznala premoč Belgiji. FOTO: Reuters
Pri Katarju čisti posel
Azija je svetovno prvenstvo gostila enkrat – leta 2002 sta ga družno organizirali Južna Koreja in Japonska, čez štiri leta je na vrsti Katar. Pred šestnajstimi leti so Korejci poskrbeli za pravo revolucijo – v malem finalu so s 3:2 priznali premoč Turčiji in kot sploh prva azijska selekcija prišli v polfinale! Kaj takega od Katarja ne gre pričakovati. »V Katarju gre samo za posel, čeprav zadnja leta zelo dobro in načrtno delajo. A imajo zahtevne razmere za trening, že klima ni primerna, dvakrat na dan pa ni mogoče trenirati. Zato je iluzorno pričakovati odmeven rezultat,« sklene Pušnik.
Kitajska invazija oglaševalcevČe že Azijci niso glavni, ko se delijo kolajne, pa imajo besedo pri denarju, ko je Fifa zaradi svojih škandalov ostala brez dolgoletnih podpornikov. Kitajska družba za upravljanje nepremičnin, skupina Wanda, je po novem eden od uradnih partnerjev Fife. Ob tem so največji oglaševalci na tekmah svetovnega prvenstva še druga kitajska podjetja: HiSense, Yadea, Mengniu, Vivo Mobile. Verjetno niti ni daleč dan, da bodo Kitajci gostili svetovno prvenstvo.
![Katar bo SP gostil leta 2022. FOTO: Reuters](/media/images/20201219/123225.width-660.jpg)
Katar bo SP gostil leta 2022. FOTO: Reuters